Васил Цонев
Грозното пате
По Андерсен

chitanka.info

То наистина беше много грозно.

Всички се смееха и го сочеха:

— Колко грозно пате!

Това беше толкова неприятно, че патето реши да се удави. И тъкмо се готвеше да скочи във водата, видя книга — приказката на Андерсен „Грозното пате“.

Грозно пате?!

Патето веднага зачете приказката. Боже мой, как удивително съвпадаше съдбата на Андерсеновото пате с неговата! И патки, и кокошки, и котки му ревяха:

— Ти си грозно! Ти си ужасно грозно!

И когато срещна лебедите, помисли, че ще го убият. И наведе глава в очакване на смъртта. Но вместо удари усети ласки. Тогава се огледа във водата и видя, че е лебед.

„Защото — както казва Андерсен — само лебедите могат да познаят и признаят лебедите.“

— Ето каква била работата! — ахна нашето пате. — Бегом към лебедите!

И хукна да ги търси. И ги намери.

Те стояха като втрещени, заградени от стотици и хиляди грозни патета, които ревяха с пълно гърло:

— Признайте ни! Признайте ни!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.